Dette har hendt:
Noen overvåket min søsters pc.
Jeg har cracket trojaneren og har en adresse.
Barrett og jeg er på vei.
Du blir med oss.
- Er du ok? - To menn. De må ha forfulgt oss.
- McKay! - Han er ikke her. De tok ham.
- Dr. McKay. - Hvem er du?
Mitt navn er Henry Wallace.
Hun lider av akutt lymfosittleukemi.
Sharon fikk injisert den første dosen med nanitter for en uke siden.
Få nanittene til å bli funksjonsdyktige, så lar jeg dere dra.
Daedalus, Sheppard her. Vi trenger skyss.
Jeg så på det i går kveld. Nesten ingen kamper.
Fordi det ikke handler om kamp.
- Hvorfor heter den Blades of Glory da? - Den handler om skøyter.
Og dette er en ekte sport? Menn og kvinner som danser på is?
Uheldigvis.
- Planeten din er merkelig. - Det skal være visst.
Oberst.
Jeg ville treffe deg. Har du ett øyeblikk?
Ja, klart det.
Jeg fikk melding fra Stargate-kommandoen.
Jeg er redd jeg har dårlige nyheter.
Ok.
Faren din fikk et hjerteinfarkt i går kveld.
Jeg beklager, John, men han klarte seg ikke.
SØKEKRITERIER MATCH
Altmulig-mogul Patrick Sheppard dør 69 år
Hei.
Jeg hørte hva som skjedde.
Jeg er veldig lei meg.
Takk.
Går det bra med deg?
Ja. Det går ok.
Jeg søkte om å bli med deg tilbake,
men de gamles innretning på M7G-677 er i ustand.
- Er ikke det planeten med ungene? - Jo.
Da får du det nok gøy.
Tro meg, jeg ville unngått det om jeg kunne,
men uten EM-feltet er de et lett mål for skrømtene.
- Det er vel dårlig timing. - Ikke tenk på det.
- Hvis du vil snakke eller... - Rodney,
det går bra.
Ok.
- Hvor skal du? - Jeg blir med deg.
Mange folk.
Pappa hadde mange forbindelser.
- John. - Dave.
Jeg visste ikke om du kom. Godt å se deg.
Jeg kontaktet din enhetssjef på Peterson,
men noen ganger når visst ikke beskjedene deg.
Jeg kom så snart jeg hørte det.
Dette er Ronon. Ronon, dette er Dave, broren min.
- Hyggelig å treffe deg. - Hyggelig.
Jobber dere sammen i Luftforsvaret?
Han er sivilentreprenør.
Akkurat.
John, vi bør vel ta en prat.
Ja.
Jeg treffer deg senere.
- Dette er vel gratis? - Ja, det er gratis.
Takk.
- Mye mat der borte. - Nei takk.
- Er dette huset du vokste opp i? - Ett av dem.
- Det er fint. - Kunne ikke vente med å komme meg ut.
Hvorfor?
Min far mente tenåringsopprør var å gå på Stanford i stedet for Harvard.
Glem det. Han var...
Han planla alt for meg fra jeg var omtrent 14.
Hva gjør vi nå?
For det meste sitter folk og drikker, spiser, noen mer enn andre.
De snakker for det meste.
De vet ikke hva de skal si, men de snakker.
Broren din takler det visst bra.
Det er det han gjør, takler ting.
Hvorfor har du aldri nevnt ham før?
Det er komplisert.
Jeg fortalte deg at jeg hadde en ekskone?
- Ja, hvordan det? - Her kommer hun.
Hei, John.
Nancy.
Jeg ventet ikke å se deg her.
Jeg er så lei meg.
Nancy, Ronon. Ronon, Nancy.
Hyggelig å treffe deg.
- Hvor lenge skal du være her? - Bare i dag.
Jeg må være i Washington i morgen, så...
Fremdeles i Innenriksdept?
Ja. Jeg ble nettopp forfremmet. Jeg er direktør nå.
Gratulerer.
Hvordan går det med Greg?
- Grant. - Grant.
Han ville komme, men han fører en sak i Phoenix.
- Høres ut som han gjør det bra. - Ja.
Han gjør det bra.
Faren din var alltid snill mot meg.
Etter hans mening,
var det å gifte meg med deg det beste jeg har gjort.
Ok.
Fint å se deg igjen, John.
Ta vare på deg selv.
- Hyggelig å treffe deg. - Å. Hyggelig å treffe deg.
- Oberstløytnant John Sheppard? - Ja.
Jeg heter Ava Dixon. Du må være Ronon.
- Kjenner jeg deg? - Nei, vi har aldri møttes,
men du kjente mannen jeg jobbet for, Henry Wallace?
Det ringer ingen bjeller.
Jeg skjønner du må holde fasaden offentlig,
men jeg har ikke tid til å leke.
Henry Wallace kidnappet kollegaen din,
dr. Rodney McKay,
og tvang ham inn i et ulovlig forskningsprosjekt
- med utenomjordisk teknologi... - Hvem er du?
Vi må snakke. Men ikke her.
Følg henne til bilen. Unnskyld meg.
- John, jeg tenkte vi burde... - Noe har skjedd. Jeg må dra.
- Det er pappas minnestund. - Ja, men dette er jobbrelatert.
Er det topphemmelig? Nasjonal sikkerhet, en slik ting?
Noe sånt.
Dette er så typisk.
Bare si det rett ut.
Jeg vil vite én ting.
Hva er det du forventer her?
Hva snakker du om?
Kommer du til å bestride testamentet?
Jeg aner ikke hva det står der, men jeg kan gjette.
Var det penger du ville snakke om?
Det er vel derfor du er her?
Du har vært borte lenge, John. Det er ikke så utenkelig.
Du har ingenting å være redd for.
Hei.
Hvis jeg fikk feil inntrykk av deg, er ikke det min feil.
Det var du som dro, husker du? Jeg ble igjen.
Jeg passet på pappa, jeg drev forretningene,
mens du var der ute og gjorde Gud-vet-hva.
Jeg regner med det var det far ønsket.
Nei.
Nei, det var ikke det, John.
Far angret på det som skjedde mellom dere,
helt til slutten.
Jeg skulle kontaktet deg tidligere, men du er ikke så lett å finne.
Du har vår oppmerksomhet. Hva gjelder dette?
I de siste tre årene har jeg jobbet for et firma, Stanton forskning,
en avdeling av Devlin Medical Technologies.
Jeg ble rekruttert fra college
av en briljant forsker, dr. Richard Poole,
og sammen jobbet vi på et hemmelig prosjekt med kodenavn "Prototyp".
Hva slags prosjekt?
Vi eksperimenterte med nanittprogrammering,
prøvde å øke kompleksiteten av deres samhandlinger.
Jeg visste ikke hva som skjedde
med dr. McKay og søsteren før mye senere.
Jeg visste bare at
vi fikk viktig programmering,
som sørget for et stort gjennombrudd.
Hva snakker du om?
Det er én ting å injisere nanitter i et mekanisk eller biologisk system
for å påvirke endringer på et molekylært nivå,
men noe helt annet å bruke dem som byggeklosser
for å skape en fullstendig selvforsørgende enhet.
For å være ærlig, trodde jeg ikke det ville skje i min levetid.
Men plutselig gjorde vi utrolige framskritt,
og ganske snart var den der.
Bygde dere en replikator?
Det navnet er ikke teknisk korrekt,
for selv-replikasjon er ikke en av hovedoppgavene, men... Ja.
Dere kunne ikke hatt tillatelse til dette.
Richard sa prosjektet ble finansiert fra høyeste hold.
Og du trodde ham.
Det høres kanskje litt naivt ut, men Richard var som en far for meg.
Mine egne foreldre døde da jeg var veldig ung. Jeg stolte på ham.
Men så en dag kom han til laben og hadde panikk.
- Hva skjer? - Sikkerhetssvikt.
Vi må stenge av alt.
Jeg forstår ikke.
Jeg har ikke tid til å forklare nå,
bare gjør det!
Senere fant jeg ut hva som egentlig foregikk.
IOAs granskning av Devlin Medical nærmet seg,
og Richard ville kvitte seg med bevisene.
Jeg beklager.
Richard!
Han drepte for å flykte. Blir han truet, kan han drepe igjen.
Jeg måtte gjøre noe.
Sier du at en replikator går fritt på jorda?
Det stemmer.
- Hvor lenge? - Han flyktet for tre uker siden.
Vi har jobbet med å spore ham, men uten suksess så langt.
Han kan være hvor som helst.
Vis hendene! Opp med dem!
Området er sikret. Ser ut som han var den eneste her.
Oberst Sheppard og Ronon, så klart.
- Hvordan fant du meg? - Vi fikk litt hjelp.
- Ava. - Beklager, Richard.
Ava. Herregud. Skjønner du hva du har gjort?
Jeg kunne ikke la dette fortsette.
Jeg hadde situasjonen under kontroll!
Ditt lille labeksperiment drepte to av dine egne,
og går fremdeles løs.
- Du hadde ikke kontroll. - Han drepte i selvforsvar!
Blir han ikke truet, skader han ingen!
Fordi vi skal finne ham,
og nøytralisere ham, og du skal hjelpe til.
Apollo, vi er klare.
Ok.
Gi meg tilgangskoden til datafilene vi fant.
Jeg tror ikke det.
Du vet vi vil løse koden til slutt.
Hele katalogen er kryptert med en 448-bits nøkkel med symmetrisk algoritme.
Lykke til.
- Hva med deg? - Jeg ga henne ikke koden.
Det var til hennes eget beste.
Hør her,
jeg skal samarbeide,
så lenge dere garanterer at jeg får fange ham.
- Glem det. - Vi snakker om
utrolig avansert og verdifull teknologi her.
Nå er det min tur.
Hjelper du oss å spore den eller ikke?
- Jeg skal hjelpe. - Ava...
Vær realistisk, Richard. Han er alene der ute.
Du vet han ikke er programmert til vanlig sosial omgang.
Hva om noen tilfeldigvis skremmer ham eller trenger ham i et hjørne?
Vi har ikke råd til å vente lenger.
Oberst Sheppard.
Bates.
Kjenner dere hverandre?
Ja, Bates tjenestegjorde på Atlantis da vi kom hit.
Så slåss han med et skrømt og fikk bank.
Han banket meg, men jeg fikk inn noen slag.
- Hvordan går det? - Ronon.
- NID? - IOA.
Etter at Luftforsvaret ga meg avskjed i nåde,
kontaktet IOA meg.
De startet en ny avdeling
for operasjonelle trusler på jorda,
og det syntes å passe bra.
- Bra du er i gang igjen. - Du også, sir.
- Du trenger ikke kalle meg sir lenger. - Nei. Gamle vaner er vonde å vende.
- Hvordan går det med fangene? - Jenta samarbeider.
- Hva med dr. Poole? - Ikke så mye.
Kan vi spore replikatoren uten ham?
Har en fyr som jobber med det.
Dumme nødkontaktnummer.
Skulle aldri tatt den telefonen.
Kom igjen, doktor, det er ikke så ille.
Det var min første ferie på tre år!
To uker, alt inkludert.
Bare surfing, sol og små bikinier så langt øyet kan se.
Så strålte de meg rett ut av det helsikes hotellrommet.
Ser ut som de gjorde deg en tjeneste. Bruk solkrem neste gang, ok?
Prøv en gang til.
Det fungerer.
Sensorteknologien er utrolig. Er den utenomjordisk?
Beklager, det glemte jeg. Jeg skal ikke vite om slikt.
Jeg får inn et signal.
La meg prøve å sikte meg inn litt bedre.
Han bør være der inne.
- Hvor stort område er det? - Omtrent fem kvartal.
Sperr det av, få alle ut.
Kall det kjemisk lekkasje. Jeg sender inn folk.
Hva kjemper jeg mot?
Hva slags evner har den?
Fart, styrke, smidighet, alt høyt over normalt menneskelig nivå.
Taktikk? Flukt, unnamanøver.
Har den militær trening?
Jeg var ikke ansvarlig for den delen av programmeringen.
Jeg har hatt noen fæle dager, så jeg begynner å bli utålmodig.
Alt du kan gjøre for å gjøre dette enklere
kan fungere til din fordel.
I rettssaken min?
Foran en dommer og jury? Vi vet begge at det ikke vil skje.
De setter meg i et dypt, mørkt hull i Område 51,
og jeg blir aldri hørt fra igjen,
og ingenting jeg sier eller gjør nå vil utgjøre noen forskjell.
Kanskje ikke for deg.
Hva med jenta?
Hun visste ikke at teknologien ble skaffet ulovlig.
Hun er uskyldig.
Som du sa, det vil ikke bli en rettssak.
- Men hun hjelper deg! - Ikke bra nok.
Hva blir det til, doktor?
Ok. Hvor starter vi?
Nå, doktor?
Han er i forsvarsposisjon. Han gjemmer seg.
Han er der han minst sannsynlig møter folk.
Dette varehuset har vært forlatt i flere måneder.
Firmaet gikk konkurs.
Du trenger ikke disse.
Han er designet
for å motstå moderne antireplikator-teknologi.
Hva skyter vi ham med da?
Uten tilgang til basematerialer,
har han begrenset mulighet til å reparere seg selv.
Men om dere insisterer på å skade ham,
vil vanlige våpen gjøre susen,
men dere trenger mye våpen.
Våpen har vi. Hva gjør han når han ser oss?
Han unngår dere så lenge som mulig.
Han angriper tilbake kun som siste utvei.
Ok, hør her.
Vi må få det til på første forsøk. Vi opererer i grupper på to.
Oppdraget er å finne målet.
Når dere gjør det, skyter dere ikke på ham.
Dere melder inn hans posisjon.
Vi koordinerer, og trenger ham inn i et hjørne,
og da
samler vi all våpenkraft vi har
og uskadeliggjør ham, ok? Kjør.
Dr. Poole, du er med meg.
Nei. Det går bra.
Hvordan går det?
- Litt av en uke. - Ja.
- Hva er det? - Det er ham.
Oberst Sheppard, kom inn.
Sett i gang.
Vi ser målet. Han gjemmer seg i en bygning
90 meter øst for min startposisjon.
Ser ut som han er alene.
Vent der! Vi er der straks.
Forstått. Bates ut.
Hallo?
Det går bra.
Du kan komme ut nå.
Jeg er her for å hjelpe deg.
Bra.
Hør på meg.
Det er menn som leter etter deg der ute.
Det går bra. De skal ikke skade deg,
så lenge jeg overbeviser dem om at du ikke er en trussel.
Hvordan fant du meg?
Nanittene dine avgir en energisignatur.
Vi klarte å spore den. Det er derfor du ikke kan flykte lenger.
Du må gjøre som jeg sier.
Du må deaktivere deg selv.
Du har gjort det mange ganger før i laben.
Jeg var alltid der for å få deg i gang igjen.
Dette er ikke noe annerledes.
Du må stole på meg.
Alt vil ordne seg.
Jeg beklager.
Apollo, dette er Sheppard.
Strål opp agent Bates øyeblikkelig.
Hvor er dr. Poole?
Hei! Her borte.
Han er død.
Lee, kom inn.
Sett i gang.
Vi har et problem. Poole er død.
Sporer dere replikatoren ennå?
Ja, vent litt.
Jeg har ham. Han beveger seg. Sørover.
Han er rett ved... Hei!
- Hva? - Jeg mistet signalet.
- Helsike. - Det var ikke meg. Han bare forsvant.
Få ham på nett igjen. Ronon og jeg leter etter ham.
Beklager.
Vi skulle ikke skyte, men han kom brått på oss.
Han traff oss før vi skjønte noe.
Det går bra, sersjant, hold deg rolig.
Pass på ham.
Det var den unnvikelsen.
Han er desperat. Han vet at vi har ham fanget.
Dette er Sheppard.
Endring i planene. Trekk tilbake, skap en forsvarslinje.
Ronon og jeg skal jage ham ut.
Kom igjen.
På vei sørøstover, mot vannet.
Oppfattet.
Ikke skyt!
Vi har dobbeltsjekket området.
Ikke noe tegn til ham.
Han kan være hvor som helst nå.
Hva med sporingssystemet?
Dr. Lee jobber med saken, men sensorene plukker ikke opp noe.
Han maskerer signalet.
Flott, tilbake til startpunktet.
Beklager. Jeg har forsterket sensitiviteten til 200%,
men jeg får ikke inn noe.
Hva med filene fra laben?
Jeg kjører et dekrypteringsprogram, men det går tregt.
Jeg må gjøre noen endringer.
Fokuser på det nå.
Vi vet ikke om det er noe der som kan hjelpe oss.
Jeg vet det, men det er noe som ikke stemmer.
Hva mener du?
Hvorfor gikk Poole inn dit? Hvorfor risikerte han livet?
Han ville overtale replikatoren.
Selv om det hadde fungert, om vi ikke skulle ødelegge den,
så skulle Poole forsvinne for alltid.
Kanskje han ikke ville se livsverket ødelagt.
Han ville vi skulle tro det.
Halvparten av teknologien fikk han, resten stjal han.
Nei, han ville redde replikatoren,
fordi han trodde det ville gagne ham.
Han har vel en kjøper,
noen som kan få ham ut av dette om han leverer varene.
Jeg kjenner til typen. Militær, eller eks-militær, kanskje en oberst.
Ikke en general, ikke for høyprofilert.
Vanlige IOA-kanaler vil ikke hjelpe.
De opererer i skyggene uten offisiell tillatelse.
Da redder alle skinnet.
Hvor etterlater dette oss?
Dette er overraskende.
Hvorfor?
To møter med John Sheppard på to dager?
Jeg traff deg nesten ikke så ofte mens vi var gift.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg trenger en tjeneste.
Jeg trenger så mye informasjon som mulig
om et prosjekt med mulig kodenavn "Prototyp".
Skal min sikkerhetsklarering gi deg gradert informasjon?
Jeg sa ikke tjenesten var liten.
Vet du hvor hardt jeg har jobbet for å komme dit jeg er?
Blir jeg tatt, kan jeg miste alt.
Jeg vet det. Jeg ville ikke spurt om det ikke var viktig.
Ok, hva skjer?
Jeg kan ikke fortelle deg det.
- Typisk. - Hva i helsike skal det bety?
Jeg har ikke sett deg på fire år,
nå skal jeg risikere jobben,
og så vil du ikke si hvorfor?
Ok. Når du sier det slik, høres det litt dårlig gjort ut.
Jeg er glad du innså det.
Synd du ikke gjorde det litt tidligere, da vi fremdeles var sammen.
Når jeg tenker tilbake,
du tok en telefon og dro,
ingen unnskyldninger, forklaringer...
Du kunne vært på andre siden av kloden
på hemmelige oppdrag i Somalia.
Latterlig. Har aldri vært i Somalia.
- Nord-Korea da. - Det er en stor forskjell.
Jeg holdt ut med hemmelighetene dine da.
Jeg trenger ikke gjøre det nå.
Nettopp.
Hei.
Oberst.
De sa jeg kunne hente noen av hans personlige ting.
Jeg beklager det som skjedde.
Jeg også.
Han døde i den troen at jeg svek ham.
Det vet du ikke.
Snilt av deg å si det, men dette prosjektet betydde alt for ham.
Kanskje du også betydde noe for ham.
Du vet aldri hva folk tenker.
- Selv dine nærmeste? - Spesielt dem.
Oberst?
Dette er et dårlig tidspunkt,
men jeg må spørre om noe.
- Hva? - Kjente noen andre til prosjektet?
- Nei. - Ingen kom for å sjekke framgangen?
Richard og jeg var de eneste med tilgang til laben.
Kontaktet han noen? Kanskje fra militæret, telefon, e-post?
lkke som jeg vet.
Ok.
Oberst, hvordan går det med sensorene?
Dårlig, men dr. Lee sier han er nær ved å knekke krypteringskoden.
- Jeg trodde det var umulig. - Tydeligvis ikke.
- Hvordan går det? - Jeg skulle ringe deg.
Jeg fikk åpnet filene fra laben.
- Bra jobba. Noe interessant? - Det kan du trygt si.
Stanton forskningssenters arkiv over ansatte.
Det er Ava Dixons fil.
Hun var i en bilulykke sist desember, frontkollisjon.
Hun har vært død i nesten et år.
Er han død?
Nei, men han vil få en helsikes hodepine.
Sheppard.
"Jeg ville ikke at noe av dette skulle skje.
"Jeg er veldig lei for det. Ava."
- Er hun en replikator? - Ja, det ser slik ut.
Vi har to sett med blåkopier, en mannlig, en kvinnelig.
- Hva med sensorene? - Vi har ingenting.
Hun maskerte energisignaturen sin, som den andre gjorde.
Det gir ingen mening, hun kom til oss. Hvorfor holdt hun ikke bare kjeft?
Hvorfor drepte hun ikke vakta?
En replikator med samvittighet?
Hennes programmering er ulik den andres.
Han er en militær modell, hun er designet for sosialt samvær,
simulering av følelser, empati.
Han bygde henne for å erstatte en død kvinne fra sin fortid.
- Betyr det at hun ikke kan drepe? - Mindre sannsynlig, men ikke umulig.
Vi må finne dem begge. Noe nyttig i filene?
lkke så mye så langt.
Oberst Sheppard, kom inn.
Ja, det er Sheppard. Fortsett.
Du har en viktig beskjed, sendt gjennom Peterson.
Du har den kappe og dolk-greia inne.
Jeg lærte fra den beste.
Det er alt jeg fant om Prototyp.
Det er ikke mye, men ingen vil ta i det med ildtang.
Jeg skylder deg en tjeneste.
Det kan du banne på.
Det er snedig at da vi var sammen,
hatet jeg når du ikke kunne
fortelle meg hvor du skulle eller hva du gjorde.
Og nå, til tider,
så tar jeg Grant i å se på meg på samme måte.
Da jeg snuste rundt,
tok jeg meg friheten å stille et par spørsmål om deg, John.
Det er nok ikke så lurt.
Ja, jeg fikk inntrykk av det.
Jeg har sett folk bli hemmelighetsfulle før, men aldri slik,
og hva du enn er involvert i, er det stort,
og nok veldig farlig.
Jeg vil bare du skal være forsiktig.
Du kjenner meg.
Ja.
Det er problemet.
Adjø, John.
Hun tullet ikke. Så langt har vi ingenting.
Lab-bestillinger, hemmelige avtaler...
Her har vi en spennende en.
En intern notis som minner ansatte
om ikke å bruke parkeringsplassen i sør grunnet asfaltering.
- Vent. - Hva er det?
Det er et fraktbrev med instruksjoner om å levere
en last med murverkpanel til et lager i Reading.
Og så?
Og så? "Ferdigmonterte murverkpanel,"
var et kodeord vi brukte for litt siden
for å identifisere forsendelser av nøytronium.
Nøytronium er baseelementet nanitter lages av.
Dere skadet ham, ikke sant?
Vil han repareres, trenger han dette.
- Så han skal til lageret? - Ja.
Hvis han vet hvor det er.
Vi har jo ikke noe annet.
- Godt poeng. - Jeg ordner en spaning,
og dukker han opp, får vi vite det.
Dette kan være siste sjanse.
Vi må ta ham for godt denne gangen.
Det blir ikke lett.
Hvis dette var på film, hadde vi dyppet ham i en tank med smeltet stål,
eller i en vulkan.
I ildmørja han kom fra.
Hva snakker han om?
Det er en god idé.
- Å? - Å?
Sheppard, dette er Apollo. Vi er klare.
Forstått.
Sikker på at han dukker opp?
IOA sa de så ham i nærheten.
Hva om han så dem?
Bates, har du sett noe?
Nei. Alt er stille her.
Vær tålmodig. Han kommer.
Dere skulle ikke blandet dere.
Nå!
Hvor sendte dere ham?
En lavere jordbane.
Jeg vet av erfaring at å komme tilbake er jævlig.
IOA lar henne ikke bare gå.
Hvis hun holdt seg borte, ville vi aldri funnet henne.
Hun er her fordi hun valgte å hjelpe oss.
Jeg vet det.
Hun er en maskin.
Vi er alle maskiner, bare ulike typer.
Kan vi ta henne til en annen planet?
Uten mennesker, der hun ikke kan gjøre skade?
Det er ikke store belønningen.
IOA ville aldri la henne dra fra jorda uansett.
Hun kan jobbe på Stargate-kommandoen. Hun ville vært uvurderlig.
Og en konstant sikkerhetsrisiko.
- Det vet vi ikke. - Nei, han har rett.
Vi kan ikke overse det at hun er en replikator.
Hva gjør vi da?
Hvordan går det med ditt nye liv?
Jeg må tilpasse meg litt.
Et av vilkårene i løslatelsen
er at jeg ikke ser etter jobb i noe vitenskapelig felt.
Jeg vet ikke hva jeg vil gjøre.
Du finner nok ut av det.
Jeg ville takke deg, oberst.
Jeg vet de aldri ville latt meg dra
om du ikke la inn et godt ord.
Du reddet livet mitt. Det minste jeg kan gjøre er å legge inn et godt ord.
Jeg er litt redd.
Jeg vet følelsene skal være kunstige,
men de føles ekte.
Hva har du å være redd for?
Jeg har aldri vært alene før.
Richard var det nærmeste jeg kom til å ha en familie.
Uansett
så var det snilt av deg å komme innom.
Vi treffes vel aldri igjen.
En ting jeg har lært i min bransje,
er at man aldri skal si aldri.
Adjø, oberst.
Så? Hvordan var det der inne?
Det var bra arbeid.
Veldig overbevisende.
Jeg er glad vi klarte å laste ned hele bevisstheten hennes.
Nå har hun en hel virtuell verden å utforske.
Det vil holde henne opptatt en stund.
Hva skjedde med resten av henne?
De deaktiverte båndet mellom nanittene hennes,
som delte henne opp i baseelementer.
De vraket henne.
Skal vi dra tilbake?
Ja. Bare dra du. Jeg har et par ting jeg skal ordne.
Kom inn.